Tidigare i The Vampire Diaries...
Jag har levt gömd i över hundra år men måste få träffa henne.
Elena är en kopia av Katherine.
Smycket innehåller järnört, som skyddar dig.
Vår kärlek för Katherine var inte äkta.
-Jag ska få tillbaka henne. -Det finns en grav under kyrkan.
En förtrollning låste in Katherine i graven och skyddade henne.
-Hejsan, Jenna. -Logan.
-Vem är du? -En vän till Jenna.
Alaric Saltzman. Jag är er nya historialärare.
Mormor visade mig det här. Jag är en häxa.
-Hans ansikte var som... -Är du okej?
Vad är det som händer, Elena?
Jag ska berätta sanningen för henne.
Jag vet att du tror att du förde in det onda i mitt liv, men det fanns redan där.
-Det här är annorlunda. -Jag vet vad jag vill ha.
Jag har aldrig varit i ditt rum förut.
Alla minnen jag trodde var viktiga att spara finns i det här rummet.
Elena?
Elena. Det är Stefan.
Jag vet att kortet förvirrade dig, men jag kan förklara.
Jag behöver förklara. Snälla ring mig när du hör det här.
-Hur är det med dig? -Damon?
-Du ser ut att sitta fast. -Det är bältet.
Jag ska få ut dig därifrån. Lägg händerna på taket. Precis sådär. Beredd?
Är du okej? Kan du stå upp. Har du brutit något?
Du tappar snart medvetandet. Titta på mig. Fokusera. Titta på mig.
Jag ser ut som henne.
Hoppsan.
Jag hittade en.
Efter år av studier, fanns det precis framför mig.
Jag var livrädd.
Jag tittade honom i ögonen och körde en påle genom hans hjärta.
Jag hade rätt om Mysic Falls. Det finns ondska här.
Jag kan känna det. Det är överallt.
Klockan är inte ens sju än.
Vilket betyder att du inte ska vara vaken än på sex timmar.
Jag hatar morgonpigga personer.
Jag kommer hem sent.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
God morgon.
-Var är vi? -I Georgia.
Georgia? Nej, det är vi inte. Allvarligt Damon, var är vi?
Allvarligt. Vi är i Georgia.
-Hur mår du? -Jag...
Du har inte brutit några ben. Jag kollade.
Min bil. Det var en man. Jag körde på en man.
Men sen reste han på sig och... Vem var det?
Det skulle jag också gärna vilja veta.
Var är min mobil? Vi måste åka tillbaka. Ingen vet var jag är. Kör in till kanten.
Jag menar det Damon. Kör in till kanten. Stanna bilen.
Du var mycket roligare när du sov.
Jag mår bra.
-Vi måste tillbaka. -Kom igen. Vi har kommit så här långt.
Varför gör du så här? Jag kan inte vara i Georgia. Jag förstörde min bil.
Jag måste åka hem. Det här är kidnappning.
Tycker du inte att det är lite melodramatiskt?
Du är inte rolig. Du kan inte göra så här. Jag åker inte till Georgia.
Du är i Georgia. Utan ditt magiska halsband kan jag tillägga.
Jag kan väldigt lätt få dig mer...villig.
Vad försöker du bevisa?
Det är min mobil.
Det är din pojkvän.
-Elenas mobil. -Var är hon?
Varför har du hennes mobil? Är hon okej?
Elena? Hon är precis här. Och ja, hon mår bra.
-Var är du? Låt mig prata med henne. -Han vill prata med dig.
Jag tror inte att hon vill prata med dig just nu.
-Damon, jag svär att om du rör henne... -Ha en bra dag. Hej då.
Ingen vet var jag är. Snälla, kan vi inte bara åka tillbaka.
-Vi är nästan där. -Vart är där?
En liten plats utanför Atlanta. Kom igen Elena. Du vill väl inte åka tillbaka nu?
Varför har du så bråttom?
Lita på mig. Dina problem finns kvar när du kommer hem.
Kliv bort från ditt liv i fem minuter.
Fem minuter.
-Är jag säker med dig? -Ja.
Lovar du att inte göra den där tankekontroll saken med mig?
Ja.
-Kan jag lita på dig? -Hoppa in i bilen. Kom igen.
-Hej, mr Saltzman. -Hej Jeremy.
Jag kan inte hitta min ring. Jag tog av den på gymmet
och trodde att jag la den...Där är den.
Inte bra att tappa gamla släktklenoder.
-Har du valt ämne till extrauppgiften än? -Inbördeskriget i Mysic Falls.
-Vad är vinkeln? -Min familj.
Jag hittade en dagbok som tillhörde en förfader som levde på 1800-talet.
Och Familjen Gilbert var med och grundade Mystic Falls, så...
Det låter bra.
-Bonnie. -Stefan.
Hej.
Jag har inte sett dig på sista tiden.
-Hur går det...med allt? -Jag mår bra. Allt är bra.
Bra.
-Är du tillbaka i skolan? -Nej, jag kom hit för att hitta dig.
Jag hoppades att du kunde hjälpa mig en en förtrollning.
Jag vet att det här är okej för Elena, Stefan,
och jag uppskattar att du hjälpte mig, men jag vill inte fördjupa mig än.
Jag förstår, men jag behöver din hjälp. Det är Elena. Hon är med Damon.
Jag har Elenas halsband. Jag hoppas att du kunde använda den för att få kontakt.
-Jag vill bara få veta att hon är okej. -Hur vet du att jag kan göra det här?
För att jag har kännt ett par häxor. Jag har sett vad de kan göra.
-Jag är fortfarande ny på det här. -Det är okej. Försök bara.
Ingenting.
Ingenting. Inget händer. Vanligtvis finns det en bild eller...
-Säg till om någon kollar. -Okej.
-Vad är det? -Något är fel.
-Med Elena? -Med mig. Det är något fel med mig.
Jag måste gå. Jag är ledsen Stefan. Jag kan inte hjälpa dig.
-Var är min bil? -Jag ställde den vid sidan av vägen.
Jag tror inte någon kommer bry sig om den.
Och mannen mitt i vägen?
-Var han en...? -Från vad jag kunde se. Ja.
Känner du inte honom?
Jag har aldrig träffat honom, så varför skulle jag?
Jag menar. Vi hänger inte direkt på vampyrbarer.
Var är vi? Tog du mig till en bar?
Jag är inte tillräckligt gammal. De släpper inte in mig.
Klart de gör.
Nej, det är omöjligt.
Min älskling.
Lyssna allihopa.
Skål för mannen som krossade mitt hjärta, tillintetgjorde min själ,
förstörde mitt liv, och ruinerade alla chanser till lycka.
Drick upp!
Hur fångade han dig?
Han fångade mig inte. Jag dejtar hans...
Är du inte fångad, är du vispad. Hur som helst. Njut av åkturen.
-Hur träffades ni? -College.
-Gick du på college? -Jag har varit på ett college campus, ja.
För ungefär 20 år sedan när jag bara var en söt, ung förstaårselev.
Träffade jag den här vackre mannen, och blev kär.
Och sen berättade han sin hemlighet. Det fick mig att älska honom ännu mer.
Du förstår, jag hade en egen hemlighet som jag var tvungen att dela med någon.
Hon är en häxa.
-Det ändrade min värld. -Jag gungade din värld.
Han är bra i sängen, inte sant? Men mest är han bara en smitare.
Så, vad vill du?
Herregud, jag är så ledsen.
Det var en bok inklämd mellan de andra. Jag drog och sedan kaboom.
-Är du okej? -Ja, jag mår fint.
-Jag är Anna. -Jag är Jeremy.
-Tack och lov att du är tillbaka. -Hej på dig också. Vad har hänt?
Mina krafter är borta. Jag kan inte ens göra något när jag koncentrerar mig.
Och det står inget i de här böckerna, som säger hur jag ska få tillbaka dem.
Vänta lite nu. Lugna ner dig.
-Berätta vad som hände. -Jag kan inte.
-Har vi hemligheter nu? -Jag måste. Jag är ledsen. Jag lovade.
Snälla hjälp mig.
Först och främst finns det inget i de här som kan hjälpa dig.
Om du är blockerad, finns det här.
Du måste klara ut det innan du får tillbaka dina krafter.
-Klara ut vad? -Det som fick dig att bli så rädd.
-Hej, Jenna. Jag är ledsen. -Var är du? Varför ringde du inte?
Jag var så trött att jag somnade hos Bonnie.
Och när jag vaknade idag, ville jag bara till skolan.
-Är du okej? -Stefan och saker, du vet.
Det måste finnas ett annat sätt.
Efter alla dessa år är det fortfarande bara Katherine.
Hur vet du ens att hon fortfarande lever?
Hjälp mig komma in i graven så kan vi ta reda på det.
Det har jag redan gjort. För 20 år sedan. Minns du?
Tre enkla steg. Komet, kristall, förtrollning.
Det finns ett litet problem med nummer två. Jag har inte kristallen.
Det är det, Damon. Det finns inget annat sätt. Det är Emilys förtrollning.
Vad sägs om en ny förtrollning
med en ny kristall som är mäktigare än Emilys förtrollning?
Det fungerar inte så.
Emilys förtrollning är absolut. Du kan inte komma in i graven.
Hallå?
Är det någon här?
-Elena, är det du? -Jag är här.
-Var är du? -Du ljög.
-Inte förrän jag förklarar. -Så, du ljög inte?
Säg bara var du är så att jag kan hämta dig.
-Hur hör jag ihop med Katherine, Stefan? -Ärligt talat så vet jag inte.
-Och det vill du att jag ska tro på? -Det är sant. Jag...
Lyssna...
-Är du okej? -Låtsas inte bry dig.
Jag vet att du frossar inombords.
Hej, det är Bree. Du kan aldrig gissa vem som precis dök upp.
Hallå!
Någon?
-Kan jag hjälpa dig? -Jag är Stefan. En vän till Bonnie.
Hennes pappa sa att hon kanske var här.
-Hon var. Inte längre. -Vet du vart hon gick?
-Nej, men det gör du. -Förlåt?
Jag sa till henne att möta sin rädsla
och jag känner att du vet precis varför hon var rädd.
Du vet vad jag är och ändå erbjöd du mig din hand,
vilket betyder att du ville att jag skulle se att du gick att lita på.
Kan du?
Jag litar på att du håller henne säker. Det är bäst du går då.
Jag ska inte bjuda in dig. Jag är säker på att du vet varför.
Den här gången är lokal- och statshistoria.
Inbördeskriget är längre in. Vad behöver du?
Lokala saker. 1860-talet. Jobbar du här?
Nepp. Du vill ha referenser. Den här vägen.
Jag är hemskolad. Jag pluggar här för att håna skolmiljön.
Ah, här är det.
De första bosättarna, stadsarkivet, grundarnas saker. Allt finns här.
-Vad har du för ämne? -Stadens skräck och hysteri kring kriget
och hur det påverkade vissa författare som levde då.
-Du kanske ska fokusera det. -Ursprunget av lokala myter.
Menar du vampyrerna?
Lås oss säga att jag härstammade från Katherine...
Gör det mig till delvis vampyr?
Vampyrer kan inte föröka sig, men vi älskar att försöka.
Om ni är släkt, skulle det innebära att Katherine fick barn innan hon förvandlades.
Trodde Stefan att han kunde använda mig för att ersätta henne?
Ganska läskigt om du frågar mig.
Tycker du inte om ättiksgurka? Vad är det för fel på dig?
Hur kan du ens äta? Om du tekniskt sätt är...
Död. Det är inte ett så hemskt ord.
Så länge jag har mycket blod i kroppen, fungerar våra kroppar ganska normalt.
Den här snälla handlingen. Är något av det äkta?
-Här har du, sötnos. -Tack.
Jag tar också en.
Time out, minns du? I fem minuter? De fem minuterna kommer behöva en öl.
Här har du.
Skojar du med mig? Det finns inga vampyrer.
Det finns inte mycket dokumentering
men man har berättat historier sedan inbördeskriget.
Min farfar brukade berätta en massa kusliga historier när jag var liten.
Och han sa att hans farfar hade berättat det för honom.
Ja, det är folktro. Vampyrer är en metafor för dagens monster.
Och de är?
Förbundets soldater. Jag har själv läst berättelser.
De pratar om fiendedemonerna som anfaller om natten.
Det låter som vampyrer i mina öron.
Allegoriska vampyrer. Vilket är vad det är.
Ett kreativt uttryck i en mycket instabil tid.
Jag menar. Ett land i krig vill inte ha realism. De vill ha fantasi.
Därmed vampyrhistorierna.
Jösses, vad smart du är.
Jag måste ge den till dig. Jag glömde det när vi träffades första gången.
Ja. Jag har haft det tufft nyligen.
Men jag börjar komma tillbaka till mitt gamla jag igen.
Lycka till med uppsatsen. Jag måste hem.
Min farfars far visade mig en dagbok en gång från en förfader och han hade
skrivit en massa kusliga saker om vampyrer. Det var väldigt trovärdigt.
-Vänta. En dagbok? Ja. Hur så?
Är det säkert att du måste gå?
Kom igen, mobil.
Perfekt.
-Det är jag. Det är Stefan. -Stefan.
-Marken gav vika och jag föll. -Det är okej. Lugna ner dig.
-Kom igen. Nu får vi dig härifrån. -Hur?
Bara stäng ögonen. Lita på mig.
Du kan öppna ögonen nu.
-Jag ville inte skrämma dig. -Hur visste du vart jag var?
Din farmor sa vad du höll på med. Jag gissade var någonstans.
Jag hörde dem. Där nere. Bakom dörren.
Har de ont?
I början var de det, men inte längre. De har svultit sig till uttorkning.
-Men om de hade blod... -Det kommer inte hända, Bonnie.
De kan inte komma ut. Emily såg till det när hon förstörde kristallen.
Du är säker.
Klara, färdiga...gå.
Behöver du en haklapp?
Ledsen, jag kan inte öppna käken som en orm för att konsumera alkohol.
Jaja, okej. Vem står på tur? En till runda, Bree.
Sötnos, du borde ligga på golvet.
Jag är inte ens full. Min toleransnivå ligger jättehögt upp.
Okej, här har du.
-Har du ingen aning om var dagboken finns? -Nepp. Farfar dog.
Alla barnen delade på hans grejer. Jag kan fråga.
Jag tycker bara det är konstigt att våra förfadrar hade samma sorts dagbok.
Det är galet.
-Den kanske är baserad på något verkligt? -Nej, det måste vara metaforiskt.
Min förfader skrev korta historier.
Så det är därför du tänker på gamla historier.
Jag tänker inte bara på historier.
För att jag har sett "The Lost Boys" och "Near Dark" nästan 50 gånger.
Är det filmer? Jag har aldrig sett dem.
Vi kanske kan ha en skräcknatt och hyra ett par vampyrfilmer.
-Ja, visst. -Varför låter det som aldrig i helvete?
Förlåt, jag är trubbig.
Nej. Jag vill inte att du ska få fel tankar.
Jag kom precis ur en sak Det är lite tidigt nu.
Åh snälla. Oroa dig inte. Jag menade som vänner.
Jag måste verkligen dra.
Trevligt att träffa dig, Jeremy.
Hallå? Jenna? Vänta lite, det är högljutt här inne.
Jag mår bra. Allt är bra. Vänta lite. Jag kan inte höra dig.
Hallå?
Var är din tjej?
Hon var precis där.
Damon, nej.
-Vem är du? -Det är perfekt. Ni har ingen aning.
-Vad pratar du om? Vad gjorde han? -Han dödade min flickvän.
Vad gjorde hon dig?
Ingenting.
Jag förstår inte.
Min flickvän åkte för att hälsa på Stefan, och Damon dödade henne. Fattar du?
Lexi? Var Lexi din flickvän?
Hon berättade om dig. Hon sa att du var mänsklig.
Det var jag.
Förvandlade Lexi dig?
Om du vill vara med någon för alltid, så måste du leva för alltid.
Hon älskade dig. Hon sa "När det är äkta, kan du inte gå därifrån."
-Det är ett val du inte behöver göra. -Gör det inte. Snälla, skada honom inte.
Jag gör dig en tjänst.
Lexi älskade dig och hon var god. Det betyder att du också är god.
Var bättre än honom. Gör inte det här. Jag ber dig.
Snälla.
Tack.
Jag gjorde det inte för dig.
Kolla vem som har återvänt från slaget.
Kan jag prata med din vän ett ögonblick?
Tack.
-Jag uppskattar din hjälp, Stefan. -Ingen orsak, Sheila.
-Jag var inte säker på om du mindes. -Oktober 1969.
Jag var knappt en tonåring.
Du höll i den troligtvis enda antikrigs strejken på flera mil runt Mystic Falls.
Männsikor var hänförda när du pratade. Jag vet att jag var det.
Ända tills polisen dök upp.
Du tog en stor risk när du kom förut. Att du lät mig läsa dig, inse vem du var.
Det kunde ha gått åt ett helt annat håll.
Din familj har en väldigt lång historia av att hålla min hemlighet.
Jag visste att jag kunde lita på dig om jag var värdig din tillit.
Bonnie vet, eller hur?
Ja.
Du måste förstå att vår lojalitet bara räcker så långt.
Det blir inte lätt för någon av oss om de listar ut det.
Och jag skyddar mina egna innan någon annan.
-Jag vet det. -Så länge vi förstår varandra.
-God natt. -God natt Sheila.
Vi skulle precis åka och jag ville säga hej då.
-Trevligt att ses igen, Damon. -Ingen puss?
Jag är full av järnört. Jag lägger det i allt jag dricker.
-Varför berättar du det här för mig? -Lexi var min vän. Hur kunde du?
-Graven kan öppnas. -Du ljuger.
Emilys grimoire, hennes formelbok. Om du vet hur hon stängde graven
finns upphävnings förtrollningen i hennes bok. Du kan öppna graven.
-Och var finns den här boken? -Jag...
-Du har ingen aning. -Nej. Jag säger sanningen.
Och jag tror dig. Min kära, söta Bree. Det är därför jag nästan är ledsen.
Varför tog du med mig?
Du är inte det sämsta sällskapet i världen, Elena.
Du ska inte hacka på dig själv så mycket.
Allvarligt?
Du var där på vägen och såg ut som en dam i nöd.
Jag visste att det skulle reta Stefan. Och...
du är inte det sämsta sällskapet i världen.
-Jag brukade vara roligare. -Du gjorde bra ifrån dig.
-Jag räddade ditt liv. -Jag vet.
Och glöm inte bort det.
Hej.
-Du kunde ha berättat för mig. -Jag ville berätta.
Du sa inga mer lögner. Bara sanningen. Jag kan hantera sanningen, Stefan.
Hur galen den än är. Jag kan hantera det faktum att du är en vampyr,
och att du har en bror som är vampyr, och att min bästa vän är en häxa,
Jag kan hantera det faktum att världen är mer mystisk än jag trodde var möjligt.
Men den här...lögnen, kan jag inte hantera.
-Vad är jag för dig? Vem är jag för dig? -Du är inte Katherine.
-Du är raka motsatsen till vad hon var. -Och när listade du ut det?
Innan du kysste mig? Innan vi låg med varandra?
-Innan jag träffade dig. -Vad?
Första skoldagen. När vi träffades. Det var inte första gången, Elena.
-När var det? -Den 23e maj, 2009.
-Men det var... -Dagen då dina föräldrar åkte av bron.
-Var du där? -Någon gång ibland kommer jag tillbaka
för att se Zach och mitt hus.
I våras var jag ute i skogen, vid Wickery bron. Jag hörde hela olyckan.
Jag kom dit fort, men inte tillräckligt fort.
Bilen hade redan sjunkit.
Din pappa var...Han var fortfarande vid medvetande.
Jag kunde komma till honom,
men han lät mig inte hjälpa honom innan jag hjälpte dig.
Herregud.
När jag vaknade på sjukhuset, kunde ingen lista ut hur jag kom ut ur bilen.
De sa att det var ett mirakel.
Jag återvände för dem, men det var för sent. Jag kunde inte...
Jag kunde inte rädda dem.
När jag drog ut dig, tittade jag på ditt ansikte.
Du likande Katherine. Jag kunde inte förstå hur lika ni var.
Efter det, spenderade jag månader för att se till att du inte var hon.
Jag övervakade dig. Jag lärde mig allt jag kunde om dig
och såg att du inte var det minsta lik Katherine.
Jag ville lämna staden, Elena, men jag kunde inte.
Jag kunde inte åka utan att lära känna dig.
Jag är ledsen att jag inte berättade. Jag ville, men du var så ledsen.
Varför ser jag ut som henne?
Elena, du har gått igenom så mycket.
Varför ser jag ut som henne? Vad är det du inte berättar?
Jag förstod det inte. Du var en Gilbert. Hon var en Pierce. Men ni var för lika.
Och sen fick jag reda på sanningen. Du är adopterad, Elena.
Där är du.
Okej, kolla.
Jag vet att jag inte känner dig, så fråga inte varför jag gjorde det här.
Ibland gör jag bara... För det mesta hela tiden...
Jag har ett behov av att ha rätt. Så, jag googlade och...
-Vad är det? -Bevis. Typ.
-Vad betyder det här? -Jag gick bara tillbaka till 1942,
och hittade ett band av djuranfall som var
periodiska i och runt staden de senaste 75 åren.
Det är konsekvent.
'62 hittades fem kroppar. '53 dödades fyra stycken.
'74 hittades tre kroppar. Och man har hittat fem i år.
Alla var attackerade. Alla hade tömts på blod.
-Hur vet du det här? -Ditt födelseattest från statsarkiven.
Det säger Elena Gilbert. Mystic Falls allmäna sjukhus.
Men det finns inga register på att din mamma någonsin blev inlagd.
Det finns inga register som säger att hon var gravid.
Vad vet du mer?
Om jag ville gå vidare, skulle jag behövt ta en titt på familjen Pierce,
och jag kunde inte göra det. Risken var för stor.
Om någon fick veta att jag frågade om Katherine.
Lyssna på mig. Det spelar ingen roll. Du är kvinnan som jag älskar.
Jag älskar dig.
Jag sätter inte upp en massa regler.
Inte när det gäller dig. Jag litar på att du säger sanningen.
Vart var du? Varför ljög du för mig om det?
Jag trodde vi var närmare varandra än så.
Nu är inte rätt tidpunkt att tala med mig om lögner.
Gör inte så. Vänd det inte mot mig. Jag har inte gjort någonting.
Okej, en fråga... Är jag adopterad?
Jag litar på att du säger sanningen. Hur kunde då hålla det hemligt?
Jag trodde vi var närmare varandra än så.
-Elena...Det bad mig att inte göra det. -Jag vill inte höra något sådant.
Jag älskar dig.
Jag kommer hem sent ikväll.
Översatt av: Kida @ www.swesub.nu